![Лляна олія – унікальне джерело здоров’я](https://nday.te.ua/wp-content/uploads/2020/11/4.jpg)
Практично всі рослинні олії наділені цілющими властивостями, але лляна займає серед них особливе місце. Розповідаємо про користь і шкоду такої олії, як правильно використовувати, а також чи можна вживати її в їжу.
Виготовляють олію з насіння льону. Від інших олій її вигідно відрізняє вміст оптимальної кількості жирних кислот Омега-3, Омега-6 і Омега-9, а також безлічі корисних вітамінів. За складом і кількістю корисних властивостей цю олію можна порівняти з риб’ячим жиром, але без специфічного запаху.
Як правильно вживати лляну олію
Лляну олію достатньо приймати по 1–2 ст. л. в день. Її можна вживати як в чистому вигляді, так і додавати до їжі. Пам’ятайте, лляну олію в жодному разі не можна нагрівати! Якщо ви відчуваєте болі в животі, зменшіть дозу. Цей побічний ефект зникне за 3–5 днів. В іншому випадку – припиніть вживання.
Вживання внутрішньо
Для підвищення імунітету. Лляну олію часто використовують для відновлення імунної системи після операцій. Також цей продукт дає енергію організму й підтримує тонус тіла. Необхідно випити за 20 хвилин перед основним прийомом їжі 2 ст. л. олії або додати в їжу, наприклад, заправку для салату.
Для розвитку нервових тканин. Вітамін В4 (холін), який містить лляна олія, сприяє подоланню стресових станів. Ще олію використовують при головних болях: перед сном випити 1 ст. л. лляної олії, розмішавши в 300 мл теплої води.
При серцево-судинних захворюваннях. Лляну олію використовують у профілактичних цілях проти ішемії та інфаркту. Речовина під назвою лігнан, що міститься у ній, знижує рівень холестерину в крові, що зменшує ризик інсульту та гіпертонії. При щоденному використанні протягом двох тижнів 3 ч. л. олії перед кожним прийомом їжі ризик розвитку серцево-судинних захворювань знижується вдвічі.
Для еластичності суглобів. При лікуванні артриту можна пити по 1 ст. л. натще і робити масажі з цією олією. Жирні кислоти та мікроелементи в складі олії знімають запалення, запобігають болю, покращують еластичність і рухливість суглобів. При артриті, ревматизмі, артрозі, недугах зв’язок, хрящів і суглобів лляна олія дозволяє позбутися запалення уражених місць, зменшити больовий синдром, прискорює регенерацію травмованих тканин. При цьому вона повертає еластичність і рухливість хрящів.
Для схуднення. Лляна олія вважається однією з найкорисніших олій, жири якої не будуть відкладатися на боках. При надмірній вазі олія допомагає нормалізувати роботу кишечника і прискорює метаболізм. Спочатку потрібно почати з 1 ч. л. олії за півгодини до сніданку. Далі через 10 днів збільшити дозу до 1 ст. л. на день. Такий курс пропити місяць, після чого зробити перерву на тиждень, потім повторити курс.
Зовнішнє застосування
Еластичність шкіри. Лляна олія має чудовий вплив на шкіру, роблячи її пружною та еластичною. Потрібно кілька крапель олії розтерти в руках і легкими масажними рухами пройтися по тілу.
Загоювальний ефект. Часто лляну олію використовують при опіках і виразках легких стадій. Необхідно змочити серветку в олії та прикласти до рани на кілька годин.
Регенеруючий ефект. Лляну олію часто додають у креми з ефектом регенерації. Але в домашніх умовах зробити такий крем нескладно. Олію можна використовувати як в чистому вигляді, так і змішувати з кефіром, сметаною або лимонним соком. Такий «домашній» крем допоможе відлущити старі частинки шкіри.
Живлення волосся. Олія льону дуже добре впливає на шкіру голови та структуру волосся. Підходить для всіх типів волосся, оскільки вона швидко вбирається. Потрібно масажними рухами втерти олію в шкіру голови, потім рівномірно розподілити по всій довжині волосся і закутати в рушник, а за годину змити теплою водою.
Шкода лляної олії
За такої користі для тіла й організму людини лляна олія також має багато протипоказань. При неправильному вживанні можливі побічні ефекти: алергічна реакція, діарея, високе згортання крові.
Також лляну олію категорично протипоказано: вагітним і людям, які приймають лікарські препарати й антидепресанти; людям, у яких панкреатит, гепатит, холецистит і жовчнокам’яна хвороба.